95, 96, 97...
- Tjuvkika inte, Dash. - Det gjorde jag inte.
De var tre stycken. Flickan Agatha och tvillingarna Arthur och Dash.
De var barn till knarkare och de var hjärndöda vid födseln.
Först trodde läkarna att de skulle dö.
Men en grupp forskare räddade dem med experimentell behandling.
De blev normala, och för ett tag fick de lite av en barndom.
De fick även en gåva.
Blindtest, prekognition. Tisdag den 2 oktober. Dashiell, Arthur, Agatha.
- Okej, barn. - Torlaksen.
- Röd. - 27.
- Sanchez. - Gul.
- 81. - Hineman.
- Blå. - 66.
De förutsåg saker som skulle hända. Men det var en sak som stack ut.
- Helt otroligt. - Nej, snälla! Låt bli!
- Ner på knä! - Få se ditt vackra leende, bitch.
- Ser du? - Få se ditt vackra leende, bitch.
- Vadå, vännen? - Mord.
Barnen såg mord som skulle begås, inom en radie av 16 mil-
-flera dagar innan de ägde rum.
Det var det sista de såg av omvärlden.
Staten gömde dem och gav dem kodnamnet "De prekognitiva".
Barnen kopplades upp mot maskiner och programmet kallades PreCrime.
Hundratals mördare kunde gripas och tusentals liv räddas-
-men de fick inga egna liv.
De fick aldrig växa upp. De hade inga minnen förutom synerna.
Tills det var över. PreCrime slopades-
- och de prekognitiva gömdes undan för världen.
Men de kunde inte gömma sig för evigt.
Nåt annat?
- Du kommer att behöva en mopp. - Förlåt!
- Mår du bra? - Jag måste sticka.
Klockan 20.42. Om 40 minuter.
Bartlet Plaza.
Framstegens tid är här, men när PreCrime lades ner gick vi bakåt.
Giltig biljett. Giltig biljett.
Ogiltig biljett.
Se upp för dörrarna.
Du ser stressad ut. Koppla av med Harts nya.
Tåget går till Bartlet Plaza. Gör era byten nu.
Blir jag borgmästare kommer mitt program Hawkeye att förändra allt.
Till höger ser ni Bartlet Plaza som byggdes 2022.
Nej...!
Nej!
- Lite musik för att samla tankarna? - De har redan kollat efter DNA.
Inget pekar mot självmord, men grannarna hörde ingenting.
- Nämn inte kamerorna i korridoren. - De var säkert ur funktion.
Ja. Ingen ansiktsigenkänning, ögon-eller tandskanning.
- Var inte det här Blakes fall, V? - Jag behövde lite luft.
Tur att gärningsmannen lämnade fönstret öppet, då.
- Vad är Open Vistas Centre? - Neuro-rehab. Offret var sköterska.
Ge mig lite plats. Nu går vi igenom det här.
Offret kommer hem och låser dörren.
Hon råkar tappa sin kappa på golvet. Hon har bråttom.
- Hon packar. Nån sparkar in dörren. - Det finns tecken på strid.
Hon konfronterar honom. Han knuffar henne.
Hon försvarar sig.
Hon har chansen att fly, men hon attackerar honom istället.
Hon låter det hända. Vårt offer skyddade nån.
Tänk att vi brukade stoppa sånt här innan det hände.
PreCrime var tyvärr före vår tid.
Nu städar vi bara upp röran.
Vem skyddade hon?
Tror du att gärningsmannen gjorde en macka?
Bara om gärningsmannen går på dagis. Infrarött läge.
Vad är det?
Vi kollade. Offret var hennes mamma.
- Ring mig när ni har hittat familjen. - Ska bli.
Har ni hört talas om "De prekognitiva"?
De fick sina krafter när de var yngre än vad ni är nu.
Identiteterna hemlighölls för allmänheten.
Polisen använde barnens syner för att stoppa mördarna innan de hann döda.
- Några frågor? - Kunde de se genom folks kläder?
PreCrime avslutades för att skydda dem.
Välkomna till Judiciary Plaza.
Övervakning via ansiktsigenkänning förekommer här.
- Händerna där jag kan se dem. - Jag har nåt åt dig.
"1313". Var fick du tag i det här?
Jag måste härifrån. Du måste ta fast honom.
Det varar inte länge. Förlåt.
- Kollar inte du biljetter, Vega? - Jag vet att det är ditt fall, Blake.
Jag tänkte lösa det, så att du kunde få ta åt dig äran igen.
- "Delegering". Överordnade gör så. - Jag antecknar det.
Ja. Du kommer att bli en bra inspektör, när jag blivit din chef.
Jag behöver inte din hjälp, Vega. Jag har en ledtråd.
Open Vistas är inget vanligt rehab.
De jobbar med Marks syndrom, en hjärnsjukdom hos PreCrime-fångar.
Som orsakats av huvudringen? Så mitt offer jobbade bland mördare?
"Mitt offer" och "framtida mördare". De släpptes när PreCrime slopades.
De är ändå inte oskyldiga.
Vem av dem letar vi efter?
Vi har inget DNA, inget ansikte.
Tänk om vi har det? En skum typ gav mig det här och stack iväg.
- En informatör? - Vi borde kolla det.
Och med "vi" menar du "jag".
- Jag fick tipset. - Det är mitt fall.
Vi fick träff.
Sahm Adrangi. Sålde biologiska vapen. Dömd för clarity-innehav.
Han greps innan han hann mörda en federal agent. Se vad han planerade.
- Att slänga ut honom genom fönstret. - Han följer ett mönster.
Han sågs senast på en stålfabrik i Sprawl.
Vill ni inte vänta på ert nya kontor, inspektören?
Undan. Undan.
Sahm Adrangi! Rör dig inte. Släpp vapnet!
- Tittut, bitch. - Backa, Vega.
Du avslutar inte saker, Will.
- Ni vet inte vad som väntar. - Vad pratar du om?
- Ni får aldrig veta det heller. - Undan. Undan.
Jag hade avslutat det annorlunda, men okej.
Dash, när vi släpptes fria lovade vi att inte lägga oss i.
Jag är försiktig.
Du skyndade till brottsplatsen som nån hjälte.
Tror du inte att jag ser det?
Det vore dumt att gå till polisen igen.
Hon var en mamma! Dottern var i samma ålder som vi när allt började.
Vill du fixa det förflutna genom att ändra framtiden?
Om du hade hunnit fram i tid, då?
Hade du slagits mot mördaren? Berättat för polisen?
Du vet hur mycket jag ser.
- Skulle jag hinna fram... - Det kan du inte.
Din gåva är ofullständig utan din bror.
- Folk kommer att utnyttja dig. - Nej.
Du plågas av andras framtid, men din egen är den enda du inte kan se.
Men det kan jag och jag varnar dig...
Kom hem, där du hör hemma.
- Polisen utnyttjar bara dig. - Jag lägger på.
Snyggt jobbat. Skulle ni inte ta honom levande?
- Nu berättar hon det. - Självmord. Han ville inte prata.
- Han hade nog en medbrottsling. - Såg du killen som tipsade?
Han var förklädd. Han högg mig med den här, och sprang sin väg.
Ett temporärt paralyserande enzym. Musklerna blir helt slappa.
Han lyckades undvika alla kameror, men en selfiedrönare tog den här.
Snygg bild!
Det finns mer. Jag kollade upp DNA: t.
- Inga tidigare domar? - Nej. Han är ett spöke.
- Ja, med sjuk fantasi. - Kanske inte.
Ett dussintal mord-teckningar. De föreställer säkert autentiska mord.
- Han kanske hackade databasen. - Ingen hackar mina datorer.
Han kanske växte upp isolerad och alltid har sett allt utifrån.
Vi kollar filmerna. Leta efter nån som verkar uppjagad eller asocial.
- Känner du igen nån? - Nej.
Han verkar leva utanför samhället. Vi får åka till Sprawl.
- Ska du med? - Nej, jag ska kolla biljetter.
- Får han åka ensam? - Det kallas att delegera.
Nästa karaokekväll får du berätta vad som hände mellan er.
Sök efter ansiktet och senast kända plats.
Bingo.
Ostburgare och korv i bröd till bord fem.
Pommes frites. Får jag ta några?
- Stanna. Jag gillar sällskap. - Jag skulle...
De var onyttiga förr. Leve den genetiska revolutionen.
Blir du alltid hungrig efter att ha sett kvinnor dö? Ditt tips.
- Liknar det din kompis? - Tog ni mördaren?
- Jag visste inte var medaljen skulle. - En medalj till mig? Nej, tack.
Spela inte dum, så grips du inte.
Grips? Nej, nej. Jag har det bra här.
Bilderna knyter dig till flera mord. Är det bara otur?
Nej, nej, du förstår inte. Jag ser dem bara.
- Så du gillar att titta på? - Titta på? Nej.
- Jag behöver luft. Jag måste gå. - Sitt!
Andas. Jag vet att du inte är nån mördare.
Varför kom du till mig? Jag kan hjälpa dig om du berättar.
Inte nu. Inte nu. Du måste låta mig...
- Ser du? - Ser vadå?
Mord.
Ring efter ambulans!
Framtidens stad...
- Jag måste härifrån. - Okej, okej, okej.
- Du är en av dem. - Snälla...
- Du är en av tvillingarna. - Dash.
Allt raderades efter PreCrime och vi skickades iväg.
- Det du ser... - Folk vill utnyttja oss.
- Varför återvände du? - Ska du gripa mig?
- Det borde väl du veta? - Jag önskar att det vore så.
- Jag ser bara andras framtid. - Ditt anfall... Du såg en mördare.
Vem är offret? Ljug inte. PreCrime fick alltid veta namnen.
Vi var sammankopplade då. Det är annorlunda nu.
Agathas gåva är kraftfullare. Arthur och jag...
Vi är som en hjärna som är delad i två.
Han får namnen. Jag ser bara vad som händer.
Var är Arthur?
Jag måste gå. Du har bilderna. Där finns olösta mord.
- Jag städar inte upp mer. - Jag kan ju inte hjälpa dig.
- Jag ser inte tillräckligt. - Låt mig hjälpa till, då.
Du vet hur den lilla flickan har det.
Hon har förlorat allt. Hon kommer att växa upp utan mor.
Det var därför du kom till mig. Därför tar du risken.
- Om nån hittar mig... - Det gör de inte.
- Jag klarar inte att inte hinna fram. - Inte jag heller.
Jag vill inte plocka fler skärvor. Jag vill stoppa det i tid.
Vill inte du det?
Sen PreCrime lades ner...
Såg du den här mannen?
- Känner du honom? - Ja.
Rösta på Peter van Eyck.
Han är ganska svår att missa.
Peter van Eyck var biträdande chef för PreCrime. Nån kan vilja hämnas.
- Jobbade han med PreCrime? - Lugn. Ingen såg ju nånsin er.
- Hur ska vi rädda henne? - Jag pratar. Säg till om du ser nåt.
- Kan vi inte bara varna dem? - Bra idé. Vi berättar om dina syner.
- Nej! - Det här är en utredning.
Vi har offret. Nu ska vi leta upp mördaren.
Förlåt att ni fick vänta. Peter van Eyck. Min fru Olivia.
Det här är Jack. Han har haft en lång dag.
- Han är förkyld. - Tack för att ni sa till.
Du måste vara frisk imorgon.
- Hon borde inte gå dit. - Jag börjar gilla dem, Peter.
Men jag och Jack går hem nu.
Kan du säga hej då?
- Hur kan jag hjälpa er poliser? - Poliser...
Vi följer som sagt upp en sak inför morgondagens valtal.
- Har ni nyligen blivit hotade? - Inte vad jag vet.
Men jag var polis i tio år.
Ja, PreCrime fick mig att vilja bli polis.
Synd att det stoppades.
Programmet var bra trots bristerna. Nu går vi vidare.
- Mitt nya system... - Hawkeye. Reklamen syns överallt.
Intelligenta miljöer, övervakning via algoritmer...
Konkreta data. Inga syner från genetiska missfoster.
- Missfoster? - Angående hoten...
Mitt säkerhetsteam övervakar all datatrafik.
Ashby hjälper er. Tack.
Ni kommer att förlora stort.
- Kan du se så långt fram? - Nej.
Vi kollar sociala medier, övervakningskameror, köpvanor.
- Allt det här har kontrollerats. - Stanna.
- Open Vistas. - Det är han. Adrangi.
- Känner ni honom? - Vi sågs som hastigast.
Han hade sökt på säkerheten inför morgondagens valtal.
Systemet avfärdade hotet. Varsågod.
Varför det? Han är en mördare.
Adrangi begick självmord tre timmar innan sökningen.
Open Vistas behandlingshem. Alla här är dömda PreCrime-mördare.
- En av dem lärde sig visst aldrig. - Jag minns dem.
James Lanman. Allison Chen. Daniel Carmy.
Jorden anropar Dash.
- Det är mitt fel att de är så här. - Nej, du stoppade dem från att mörda.
Det var systemet som sabbade deras hjärnor.
- Kan jag hjälpa till? - Kanske.
Kände ni mr Adrangi här?
Bara sen ett par veckor tillbaka. Pappa flyttades hit. Hur så?
Han mördade en kvinna och begick sen självmord.
- Okej. Överlåt det här till mig. - Så hemskt.
Han kan ha haft större planer och kan ha haft hjälp. Är det här hans?
- Hade er far tillgång till den? - Antagligen.
De sökte på van Eyck med den här.
PreCrimes förra biträdande chef. Han såg väl till att er far greps?
- För nåt han aldrig gjorde. - Eller inte hann göra.
De såg honom mörda sin fru, min mamma.
Han älskade henne enormt. Polisen satte ändå på honom huvudringen.
När han väl blev fri efter PreCrimes nedläggning hade hon dött av sorg.
Behandlingen hade förstört hans hjärna och han mindes henne inte.
- Är det därför du dricker? - Det måste vara jobbigt, menar han.
- Kan vi få träffa honom? - Den här vägen.
- Jag skulle ju berätta vad jag ser. - Hört talas om "viskningar"?
Förvänta er inte för mycket. Pappa bryr sig bara om sin hobby.
Du har besök, pappa. Gå ner därifrån.
- Gå varsamt fram. - Självklart.
- Är det här killen från... du vet? - Jag såg aldrig ansiktet.
- De vill prata med dig. - Om Olivia van Eyck.
- Du borde inte stå där. - Den fågeln vet jag inget om.
- Du borde inte stå där. - Van Dam's Vanga känner jag till.
Det är ingen fågel. Det är en politikers fru.
- Allvarligt? - Du sa ju att jag skulle viska.
- Räcker det nu? - Jag har precis börjat.
Vi hittade Adrangis platta. Nån hade sökt på säkerheten kring van Eyck.
Vet ni nåt om det?
Sökningar? Nej.
Mitt arbete är här. Mitt livsverk.
- Duvor? - Vandringsduvor.
Arten utrotades för 150 år sen, men pappa har lyckats återskapa den.
Han var ett geni förr.
Det är jag fortfarande ibland, älskling. Ibland har jag bra dagar.
Hur gör han det?
Hjärna - dator kopplas ihop. Signaler skickas till ett implantat i skallen.
De är allt ni har kvar.
PreCrime förstörde ert liv. Ni klandrar van Eyck.
Är det därför ni tänker döda honom?
Ni och Adrangi planerade det ihop men ni blev påkomna av sköterskan.
- Jag vet inte vad ni pratar om. - Självklart inte.
- Han kommer att hoppa. Grip honom. - Gripa mig? Nej.
Pappa!
Stanna!
- Förlåt. Gjorde jag fel? - Varför tror du det?
Simpsons Spectacular, säsong 75, endast på Fox.
Jag säger till när Rutledge dyker upp.
Hur fick du veta det? Det finns inget i systemet.
Den nya jag jobbar med har bra instinkter.
Han behöver lite hjälp med det sociala. Säg inget om det här.
Till Blake, eller? Du måste berätta allt en dag.
Fråga Blake. Han gillar att prata.
- Vi verkar komma olägligt. - Jag måste lägga på.
- Är det din pojkvän? - Dash är min kollega.
- Han hjälper mig med ett fall. - Visst. Kollega...
När jag var i din ålder hade vi Tinder. Jag träffade din pappa där.
Du kan inte leva för jobbet, Lara. Och han är söt.
- Stannar du på middag? - Ja. Vi ska äta kinamat.
- Ska vi? - Nej. Jag ska laga mat.
Vem vill ha kinamat?
Vinyl - pappas skivor. Han fick mig att gilla musiken.
Jag känner igen den här. "Trouble" med Iggy Azalea.
Producerad av Invisible Men och Salt Wives.
- Vi hade mycket fritid på ön. - Dit ni skickades efter PreCrime?
- Är det din pappa? - Ja.
Så han var också polis?
- Han dödades. Det var längesen. - Jag beklagar.
Var det därför du ville bli polis?
- Det är väl en ganska bra anledning? - Vi hade aldrig nåt val.
Du har din mamma och din son.
Rico är inte min son. Han är min bror.
Mamma hade fyllt 60 och slutade skydda sig.
Hon tyckte att det var så tomt, och sen blev vi grannar.
Nåt att dricka? De hittade väl er som barn? Det var väl nån läkare?
När vi var 14 kopplade de upp oss och lade oss i mjölkbadet.
Av de 10 åren som följde minns jag inget.
Arthur lämnade ön först. Han har varit här länge.
Jag skulle ha hållit mig borta härifrån.
Det går inte, inte om man kan hjälpa folk.
Jag har sett 16 mord sen jag kom hit men har inte räddat en enda.
- Kan Arthur hjälpa dig? Oss? - Nej.
Arthur bryr sig bara om sig själv. Och allt har ett pris.
Talet ska hållas om 12 timmar. Den misstänkte är borta. Vi behöver mer.
- I PreCrime kunde de se vad du såg. - Det kanske fortfarande går?
Wally tog hand om oss. Han var den enda människa vi träffade på riktigt.
Efteråt hjälpte han oss tillrätta.
Ner, Kanye! Blev ni förföljda? In med er. Gatorna har ögon.
Det är verkligen du.
Du är så vuxen, så mänsklig.
- Varför ringde du inte tidigare? - Jag har legat lågt.
Berätta allt, om din bror och Agatha.
- Kan ni prata minnen sen? - Typiskt poliser.
Jag vet mina rättigheter, om linsen spelar in.
Jag jobbar olovligen med en synsk person. Vi är redan på djupt vatten.
Det här är Vega. Hon är... en kollega.
Kan du hjälpa oss?
De sa att du var den svaga.
Agatha såg helheten, Arthur fick namnen och du såg det de missade.
De lade locket på när programmet stoppades.
De ville att de skulle vara perfekta.
- De klarade inte av sanningen. - Vilken sanning?
PreCrime funkade för att allmänheten trodde att det vi såg var ödet.
De sa aldrig att de prekognitiva inte alltid såg framtiden på samma sätt.
- Avvikande syner. - Dokumenterade i avvikelserapporter.
Framtiden är inte huggen i sten.
En hemmagjord direktlänk mellan hjärna - dator.
Vi använde en liknande i templet, men den här är inte lika avancerad.
Betyder det "lite smärta"?
Kanske ganska mycket.
Nu kör vi.
- Vad händer? - Han är svagare än jag trodde.
- Du skadar honom. Sluta. - Sluta inte.
Han mår bra.
- Titta. - Det är inte bara ett offer.
Det är en attack.
- Han är tillbaka. - Vad såg ni?
Van Eyck är inte det enda målet.
Rutledge ska nog använda fåglarna för att sprida nåt sorts virus.
Adrangi fixade nog fram viruset.
- Vi måste stoppa talet. - Hur? Ska du berätta för polisen?
Jag kan inte låta det hända.
Tänk. Vi kanske har missat nån detalj.
Vi behöver veta mer.
- Det är dags. - För vadå?
Vi måste söka upp Arthur.
Fint kontor för en ekonomisk rådgivare.
Jag visste att du skulle komma. Men jag gillar överraskningar.
Du tog med dig en vän.
Jag kanske har underskattat min lillebror.
Han är sju minuter äldre.
- Dash vågade sig inte ut. - Så rofyllt.
- En polis? - Vi kan lita på henne.
- Er hemlighet är säker. - Då är ni en korrupt polis.
- Jag är... - Lara Vega, 257 Canzonet Street.
Jag hörde att ni var bra på detaljer.
Viktiga uppgifter, om bankkonton, om de som kommer att dö våldsamt.
Hur bra tjänar man på det på svarta marknaden?
Agatha tog dina strider förr. Hon gör det bättre.
Vad såg ni som Dash missade?
- Vad kostar det här? - Det tar vi en annan gång.
Ni visste att vi skulle komma.
Providence Crossing är ett nedlagt köpcentrum.
Ni behöver inte tacka, men kanske bjuda på en drink?
Ingen fara, jag har ert nummer.
Linser, visa drönarbilder.
Här kommer Washington Red Clouds bästa spelare i Super Bowl 87-
- och vår framtida borgmästare: Peter van Eyck.
Tack, Edie! Jag och min fru Olivia är glada över att vara här.
Vi är glada över att så många har kommit.
- Vad ser du? - Där uppe. Kom igen, sätt fart.
Mina föräldrar älskade mig och mina storebröder gjorde mig tuff.
Jag hade det bra. Heja Clouds.
Mason Rutledge! Det är Metro-polisen!
Nej!
- Ner på golvet! - Det räcker! Ni har kommit försent.
- Varför gör du det här? - Van Eyck krossade vår familj.
- Nu krossar vi hans. - Oskyldiga kommer att dö.
Ni krossade mångas liv.
Lägg ner vapnet.
Vega!
Fåglarna!
Jag kan inte göra nåt. Det funkar inte.
Vi behöver Rutledges hand.
Det funkar.
- De kommer tillbaka. - Vi klarade det.
Du har rätt att tiga. Allt du säger kan...
Nej!
- Vad gör du? - Han hade en kniv!
Tack.
Du måste gå. Du kan inte stanna här.
Jag vill tacka de modiga Metro- poliserna för att ha räddat mitt liv.
Med Hawkeye hade faran inte varit så stor.
Tack för att du avslutade mitt fall. Jag hittade aldrig tipsaren.
- Jobbade du ensam? - Nej.
Du och jag löste det, Blake.
- Hur är det? - Det är okej.
- Själv, då? - Det beror på.
Än så länge är det bra, men man har inlett en utredning.
Du räddade mitt liv, Dash. Du räddade allas liv.
Vad händer nästa gång?
Det borde väl du veta?
Jag var rädd för att blunda i flera månader när jag blev fri.
Jag var rädd att jag bara skulle se morden.
Nästa gång ses vi i civilisationen. Myggor var väl utdöda?
- Kom Dash till dig igen? - Han kom förbi som hastigast.
- Ta reda på allt om polisen. - Jag håller på.
- Jag menar inte... - Ja, ja.
Du har ditt sätt, jag har mitt.
Ser du fortfarande det där?
Din syn om att de tar oss igen?
- Vi måste berätta det för Dash. - Nej. Inte än.
Inte förrän vi vet vilken roll han spelar.
Text: Linda Andersson www.sdimedia.com